Tala om att göra bort sig...
![Bild](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEine9cNRRN3Fdw7QcrV134HocgTWcbjgZKxWv6ro8fAoypQj_l30SroQV5vjfG6HdNIIi-PTLx86kaCWOsonWoXKTaDfR_il4XjDHN0fbitHhbgjDfJTkWOu4cBCbYnUSYiNLKintCoR4AJUJrbWZflBCuQCX_LQnxI34Mqe3vSNxP1Ha9GYM4tSYBcH5vL/w640-h426/agioi-anargiroi-agia-napa4jpg0.jpg)
Jag hade flera grottberättelser på lut senaste lördag men i och med att jag missade avgången lite grann i Hoppa på tåget så ändrade jag i det tilltänkta konceptet. Därför tar jag tag i en av grottorna idag istället. Jag var på Cypern med min dotter och min ex-svärmor. Hennes son och jag hade skilt oss när vi tre drog iväg på en två veckors vistelse till Cypern. Ja, det hände mycket trevligt förstås men jag tänker inte bli långrandig som så utan det kommer att räcka mera än väl att jag berättar om när min dotter Nann och jag blev bjudna på fiskrestaurang i Ayia Napa av hotellets ägare Zacharias, en fin äldre man som tillsammans med sin fru bestämde sig för att vi två skulle få äta fisk som hette duga. Varför tänker jag inte berätta, det fanns förstås en underliggande orsak men den glömmer vi bort nu. Zacharias körde oss i sin skrangliga lilla beiga pickup genom öknen från hotellet där vi bodde, en smitväg, en för dem som ville dricka lite mera fick vi veta, till Ayia Napa. Vägen var k